Зміни функціонального стану симпатико-адреналової системи при застосуванні інсуліну і ретаболілу в комплексному лікуванні у хворих на ко-інфекцію туберкульоз/віл - Загута, Ю.Б. (Експериментальна і клінічна медицина, 2020)
Хворі на вперше діагностований туберкульоз в поєднанні з ВІЛ-інфекцією були розподілені на 3 групи. Хворі 1-ї групи (20 осіб) отримували тільки антимікобактеріальну терапію, хворі 2-ї групи (30) – антимікобактеріальну терапію з включенням інсуліну, хворі 3-ї групи (31) – антимікобактеріальну терапію з включенням в неї ретаболілу. Для оцінки функціонального стану мозкового шару наднирників застосовано дослідження екскреції адреналіну і норадреналіну в добовій сечі, яке було проведене флюорометричним методом до початку лікування і через 2 місяця. Активність симпатико-адреналової системи до початку лікування в усіх хворих була значно підвищеною, після лікування відбулося вірогідне зниження тонусу адреналової ланки симпатико-адреналової системи, концентрація адреналіну у хворих 2-ї групи навіть знизилася до рівня здорових осіб. Внаслідок зниження екскреції адреналіну зазнав тенденції до нормалізації коефіцієнт симпатико-адреналової дисоціації: у хворих, які отримували препарати анаболічної дії, цей показник нормалізувався у найбільшому ступені у порівнянні з показником до лікування, а в 2-й групі досяг рівня здорових осіб (p>0,05). Зроблено висновок, що хворим на ко-інфекцію туберкульоз/ВІЛ, а особливо хворим зі зниженим індексом маси тіла, патогенетично доцільно застосування інсуліну або ретаболілу в період інтенсивної фази лікування туберкульозу.